Ieškota: 1691-1696 Rasta: 6
1691 „Krikščioni, pažink savo kilnumą! Tapai dieviškosios prigimties dalininku ir neprarask tos šlovės grįždamas į senąją menkystę. Atsimink, kokios Galvos ir kokio Kūno nariu esi.790 Nepamiršk, kad buvai išvaduotas iš tamsybių galybės ir perkeltas į Dievo šviesą ir karalystę.“1
1692 Tikėjimo simbolis primena, kokios didžios yra Dievo dovanos, kurias Jis suteikė žmogui kurdamas, o dar labiau – jį atpirkdamas ir pašventindamas. Ką tikėjimas išpažįsta, tą sakramentai perduoda: krikščionys per sakramentus, kurie juos atgimdo, tampa „Dievo vaikais“ (
1693 Jėzus Kristus visada darė tai, kas patiko Tėvui.4 Jis nuolat gyveno tobulai su Juo susivienijęs. Ir Jo mokiniai yra pašaukti gyventi akivaizdoje Tėvo, „reginčio slaptoje“ (
1694 1267Per Krikštą suaugę su Kristumi,5 krikščionys yra mirę nuodėmei, o gyvena Dievui Jėzuje Kristuje,6 taip dalyvaudami Prisikėlusiojo gyvenime.7 Sekdami Kristumi ir pasilikdami Jame,8 krikščionys ryžtasi būti Dievo sekėjai, kaip Jo mylimi vaikai, ir gyventi meile;9 jie taip tvarko savo mintis, žodžius ir veiksmus, kad būtų tokio nusistatymo kaip Kristus Jėzus10 ir sektų Jo pavyzdžiu.11
1695 „Nuteisinti Viešpaties Jėzaus Kristaus vardu ir mūsų Dievo Dvasia“ (
1696 1970Kristaus kelias veda „į gyvenimą“ (
1691790 Tikintieji, kurie atsiliepia į Dievo žodį ir tampa Kristaus kūno nariais, glaudžiai susivienija su Kristumi: „Tame kūne į tikinčiuosius plaukia Kristaus gyvybė, nes jie sakramentais paslaptingu bei tikru būdu yra sujungti su kenčiančiu ir garbingu Kristumi.“ Tai ypač tinka pasakyti apie Krikštą, kuris mus vienija su Kristaus mirtimi ir prisikėlimu, ir Eucharistiją, per kurią „tikrai dalyvaudami Viešpaties kūne“ būvame pakylėti bendrystėn su juo ir tarpusavyje“.
16941267 Krikštas padaro mus Kristaus Kūno nariais. „Tad [...] mes esame vieni kitų nariai“ (Ef 4, 25). Krikštas įtraukia į Bažnyčią. Iš Krikšto šaltinių gimsta vienintelė Naujosios Sandoros Dievo tauta, kuri peržengia visas prigimtines bei žmogiškas tautų, kultūrų, rasių ir lyčių ribas: „Mes visi buvome pakrikštyti vienoje Dvasioje, kad sudarytume vieną Kūną“ (1 Kor 12, 13).
16961970 Evangelijos Įstatymas apima lemiamą pasirinkimą tarp „dviejų kelių“ ir ragina įgyvendinti Viešpaties žodžius; Įstatymo santrauka yra aukso taisyklė: „Tad visa, ko norite, kad jums darytų žmonės, ir jūs patys jiems darykite; nes tai ir yra Įstatymas ir Pranašai“ (Mt 7, 12). Visas Evangelijos Įstatymas glūdi Jėzaus naujame įsakyme mylėti vienas kitą, kaip Jis mus mylėjo.
1Šv. Leonas Didysis, Sermo 21, 3: CCL 138, 88 (PL 54, 192–193).
2Plg. Jn 1, 12.
3Plg. Fil 1, 27.
4Plg. Jn 8, 29.
5Plg. Rom 6, 5.
6Plg. Rom 6, 11.
7Plg. Kol 2, 12.
8Plg. Jn 15, 5.
9Plg. Ef 5, 1–2.
10Plg. Fil 2, 5.
11Plg. Jn 13, 12–16.
12Plg. 1 Kor 1, 2.
13Plg. Gal 4, 6.
14Plg. Gal 5, 25.
15Plg. Gal 5, 22.
16Plg. Ef 4, 23.
17Plg. Įst 30, 15–20.
18Didaché 1, 1: SC 248, 140 (Funk 1, 2).